Gjennom tidene,
ble dyr fortalt om en hemmelig passasje
som var høyt oppe i fjellene,
hvor de ville finne en plass der de var trygge
fra mennesker.
Ethvert dyr som var tapt og var alene
ville bli trukket til dette stedet
og gjennom den hemmelige passasjen, bli funnet.
Det er et sted langt bortenfor drømmer
hvor de vil bo frie og uredde.
Det er et sted som heter Natocchue.
Et sted de vil bli ledet til av vokterne,
som har blitt valgt av Åndens vind
fra generasjon til generasjon
til å lede dyr på deres reise,
betrodd til å vokte dem som engler.
Men det ble fortalt at en dag vill en stor ondskap returnere
for å kreve Natocchue for seg selv ved å overta
selve ånden til alle dyrene.
Fanget i midten er en uskyldig gutt
og hvilende kun på hans skuldre
er utfallet av denne eldgamle konflikten.
Nei, til høyre!
Til høyre! Nei, nei, nei, nei!
Jeg tror nesen min blør.
Ånei, jeg... jeg kan ikke se!
Nei, nei! Jeg ser ikke. Jeg meldte meg ikke på dette.
Vi er for høyt oppe, vi er for høyt.
Jeg får ikke puste. Jeg blir svimmel, jeg kommer til å falle!
Nei, vær så snill, for høyt!
Altså, jeg jobber best på bakken.
Slapp av, Chuck.
Det er ingenting å være redd for.
Det går bra. Null... problem.
Der er de, like under.
Hvem da? Hva snakker du om?
Hold fast. Her går vi!
Vet du hva? Det er enkelt for deg å si, du har vinger!
Se, her kommer Nitika.
Ser ut som hun har funnet enda en til å bli med oss.
Noen andre å leke med. Jeg kan ikke vente!
Du bør holde godt fast.
Hei, jeg er Chuckstern. Det blir lett som bare det.
Oj. Wow!
Det må ha vært litt av en tur.
Det så veldig, veldig kult ut.
Kan du gjøre det igjen? Gjør det igjen!
Kan du? Gjøre det igjen?
- Det så veldig, veldig gøy ut. - Hei, hei. Ta det rolig.
Gi denne fyren litt rom.
Okay.
Hei, jeg heter Ira.
Så, hvor lenge har du måttet holde ut med lille frøken glad-laks her?
Du mener Shelby. Nitika kom med henne i går.
- Og du er? - Jeg?
Jeg er Chuckstern, en chuckwalla med en holdning.
Og hvis du tror at jeg bare er en ordinær reptil,
- tro om igjen, gamlefar! - Oj, oj.
Jeg trenger dette som et hull i hodet.
Vel, det varmer hjertet mitt å se at dere kommer overens så godt,
og ikke et sekund for tidlig.
Hva sa du?
Jeg kan ikke bli her i hele dag. Jeg har andre å samle.
Du skal vel ikke bare forlate meg her med disse dustene?
- Hva er en dust? - En meshugana, en idiot.
- Ja, småen, en fuglehjerne. - Vær nå hensynsfull og husk,
dere kommer til å måtte være sammen i en lang, lang, stund!
Jeg var redd for det!
Hei! Hei!
Kom tilbake! Ikke dra!
Manu, få fart på deg! Du kommer til å bli sen.
Du kan fikse ferdig Windflier når du kommer tilbake.
Bare et øyeblikk. Nesten ferdig, bestefar.
Ett til... der, ferdig!
Nå er Windflier klar til sin store dag i morgen.
Hvordan ser hun ut?
Imponerende, du har gjort en flott jobb.
Nå, la oss ikke glemme kusinen din.
Åh, ja, sant.
Skulle slått av en prat, men vil ikke la Nica vente, sant?
Ser deg senere, bestefar!
Ta det rolig!
Nei, det går bra. Transporten min er her i hvert øyeblikk.
Takk, ser du!
NASJONALPARK NESTE 80 KM
Typisk, sen igjen.
Vel, la oss se hva vi har her...
En liten Picasso-kameleon.
Du er langt hjemmefra, er du ikke?
Ikke vær redd, jeg skal passe på deg nå.
Det er OK, transporten min er her, endelig.
OK, på tide å dra.
Hei, pass på!
Hei, Nica, jeg ser at du er akkurat i tide.
Ja, jeg er glad en av oss er det.
Wow. Du har virkelig vokst siden i fjor!
Du har ikke vokst i det hele tatt.
Sikker på at du kan klarer denne riggen?
Hei, ingen sak. Se og lær.
Spenn deg fast og hold fast.
Hold fast!
Åh, mann, jeg er uttørket!
Vi må finne noe vann.
Hei, hvordan bærer du det skjellet på ryggen din hele dagen lang?
Jeg er vant til det, har gjort det i over 100 år.
Jeg skulle ha vist deg det, men jeg er en gammel skilpadde.
Det er som et flyttbart hjem.
Apropos, hvor er du fra? Hvor er hjemme?
Jeg har ikke noe hjem og jeg liker det slik. Jeg stoler ikke på noen!
Er det sant?
Ja! Det stemmer.
Jeg trenger ingen. Jeg vil ikke ha noen. Og jeg...
Hei. Hva er din historie?
Jeg, jeg hadde en gang et hjem.
Det ble skylt bort i en flom, sammen med min kjære kone Zelda.
Vel, det er mer informasjon enn jeg trenger å vite.
Jeg mistet noen, også.
Moren min, til krypskyttere, plutselig borte.
Åh, mann, er ikke dere festens liv.
Jeg savner henne virkelig.
Tror du hun er der vi skal?
Tror du? Hva, Chuckie? Tror du?
- Shelby, kom hit. - OK, Chuckie!
Hør nå her. Hør veldig godt etter.
OK, Chuckie!
Først og fremst, aldri, noensinne, kall meg Chuckie.
- Jeg er Chuckstern. - OK, Chuckie.
Og for det andre, det skostedet du driver og snakker om...
Hvor skal vi? Gummisko? Golfsko? Basketballsko?
Natocchue.
Velsigne deg. Det finnes ikke noen slik plass.
Men Chuckie, legenden sier at den finnes.
Legende, leschmende! Det er bare et eventyr.
Jeg skal si deg noe, jeg trodde det ikke da
og jeg tror det ikke nå.
Du er på egenhånd nå, kompis, det stemmer!
Du er akkurat som meg og Ira der borte. Forstår du?
Hvorfor måtte du si det?
Fordi det finnes ingen slik plass!
Og en ting til! Hva slags navn er nacho-chew, uansett?
Jaha, tøffen? Så hvorfor er du på vei dit med oss?
Jeg skal ikke dit.
Der var jeg, og slappet av,
når denne store, blå fuglen svisjer ned og dumper meg
hundre mil fra ingen steder.
Hva?
Det var så spennende!
Du fikk til og med vannet ditt, Chuckie.
- Shelby, ikke! - Nei, Shelby, ikke...
Dette er fantastisk!
Åh, nøtter.
Nei, ikke wildfire, Windflier!
Gav du bilen din et navn?
Vi ga den et, meg og bestefar. Han hjalp meg å bygge den.
Okay, jeg hjalp ham å bygge den, men jeg lærte dette selv.
Velkommen tilbake, du fryktløse leder!
Spent på å se hvilket fortapt lam du tok med denne gangen.
Det er OK...
Beklager. Jeg er ikke så god på å fly enda.
Ingen spøk, og her trodde jeg at du var en astronaut.
Shelby, Ira, dette er Qui-Qui.
Og fyren med det glade ansiktet... Det er Chuck.
Jeg vet jeg sa det, for jeg hørte meg selv...
Ikke kall meg Chuck! Hvor mange ganger må jeg fortelle det?
Jøss, han ser ikke veldig glad ut.
Denne fuglen er virkelig en Einstein.
Alle sammen bli her. Jeg kommer straks tilbake.
Som om vi skal noen sted.
Og uansett, kan jeg ikke vente med å se hva du tar med tilbake denne gangen.
Åh, for en dag!
Så hva driver du med, bortsett fra å utfordre døden?
Terrengkjøring!
Akkurat.
Du får se.
Jeg og bestefar skal vise Windflier i byen i morgen.
Du burde bli med, største terrengkjøring - showet du kan forestille deg.
- Ta med moren din også. - Kult! Er hun hos bestefar allerede?
Ja, hun fløy inn for et par dager siden.
Hun er ikke her så mye, ute i ørkenen hver dag.
- Sier hun ser etter... - Se opp!
Manu, senk farten!
Dumme fugl! Hva prøver den å gjøre?
Prøver å stoppe dumme deg fra å kjøre over dem.
Åh, mann, ikke nå, det store løpet er i morgen.
Flott, hun tok med mennesker tilbake.
Åh, stakkars lille venn.
Her, la meg hjelpe deg. Sånn ja, rolig nå.
Bra, ingen skade på Windflier.
Kom igjen, kusine, la oss dra.
Sånn, er ikke det bedre.
Hva gjør du?
Tar dem med til bestefar.
I min bil?
Absolutt ikke! Hei!
Vi kan ikke bare etterlate dem her ute.
Kom igjen, lille venn...
Det er OK, det er OK. Jeg skal ikke skade deg.
Kom igjen, Nina, la ham være, det er bare en slimete øgle.
Vi drar.
Sikker på at du ikke vil bli med?
Okay, gjør som du vil.
Hva nå?
Kom igjen. La oss dra.
Det er OK.
Kom igjen, ikke vær redd.
Det er en flink pike.
Inn med deg.
Hei, slutt med det!
Så? Kommer du?
Chuckie, du kommer til å bli helt alene.
Åh, okay.
Det er vel bedre enn å henge rundt og steke i denne varme solen.
Pluss, dere, dere ville ikke klart dere uten Chuckstern.
Dette kommer til å bli kjempegøy, Chuckie!
Ikke fortell meg...
Åh, nei, nei!
Åh, ja. Dette er kjempegøy.
Hva har vi her?
En familietur.
Så dere trodde dere hadde blitt kvitt meg.
Vel, dette burde få den gamle mannens oppmerksomhet!
Hei, sjekk ut Mr. Neon-regnbue.
Hva, er han for god til å sitte på bak sammen med sine reptil-brødre?
La ham være.
Han har iallfall noen som bryr seg om ham.
Uansett, all denne sprettingen gjør meg trett.
Hallo, glade campere, vi har besøk!
Hei, sjekk det der!
Det er bare en støvsky.
Jeg jager dem hele tiden.
Har en noensinne jaget deg?
Nei, men bare prøv!
Jeg flyr fra vinden i denne riggen!
Kom igjen, Windflier! Gi meg alt du har!
Jeg tror det ikke!
Kan du kjøre fortere?
Ikke på denne veien. Kjører vi fortere, så trenger vi vinger!
Tante Em, tante Em!
Det er en tornado!
Manu! Se opp!
Se på meg!
Litt hjelp her, er du snill?
Har deg!
- Fort, ta rattet! - Manu!
Har deg!
Moroa bare fortsetter.
Manu!
Kom tilbake hit!
Du tuller nå!
Vi kjører fra ham i Devil's Canyon.
Hvis det bare er varm luft og støv, hvorfor jager den oss fortsatt?
Jeg vet ikke, men det er på tide å vise den store vindsekken sin likemann!
Hva gjør du?
Mitt Manu-triks.
Ditt Manu-hva?
Du får se! Se nå!
Manu!
Hold godt fast, dette kommer til å rocke!
Hva var det? Kan ikke en skilpadde få litt fred rundt her?
Flott, Manu-triks!
Da kan du vel virkelig kjøre.
Hei, hvor har dere vært?
Trodde jeg måtte sende ut et flysøk.
Hei, bestefar! Jeg må sjekke Windflier.
Vel, det er godt å se deg også...
Hun hadde et par nesten-ulykker i Devil's Canyon.
Hei, bestefar, det er flott å være tilbake!
Jeg har savnet dere alle så mye!
Vi savnet deg også.
- Hvordan var turen? - Den var kul...
når Manu endelig bestemte seg for å dukke opp!
Okay, alle lusesekker ut av bilen!
Woah, okay.
Nica!
Mamma!
Hei, kjære.
Så søt!
Åh, mamma, du skulle ha vært der, det var utrolig.
Åh, ja? Hva var så utrolig?
En støvsky jaget oss og vi sparket den i rumpa.
En støvsky jaget dere?
Det er merkelig...
Åh, ja, men den matchet ikke opp mot oss...
Jeg bare lente meg tilbake, smalt pedalen i bånn, og wack!
Rett inn i klippesiden, og poof! Ingenting igjen enn en haug med støv.
Kom igjen, mamma, jeg skal fortelle deg alt.
Du også, Shelby, la oss gå.
Åh, du skulle sett Manu lure den støvskyen,
det var virkelig det kuleste jeg noen gang har sett...
Bestefar, kom igjen, vi må fikse Windflier før løpet i morgen.
Ro deg ned, ikke bekymre deg.
Vi fikser henne på null tid.
Er du omtrent ferdig der oppe? Det begynner å bli sent.
Ja, nesten...
Jeg er klar til å gå inn straks.
Hei, hva er galt?
Jeg trodde det ville glede deg å samle familien igjen.
Åh, jeg er det.
Men det ville vært fint om mamma og pappa var her.
Jeg vet, sønn, jeg savner dem også.
Men det er ikke riktig, bestefar,
hvorfor måtte fjellene ta dem vekk?
Fjellene tok dem ikke vekk, sønn.
De... de døde ved å beskytte det de elsket.
Fjellet... det er mer som om det om ønsket dem velkommen hjem.
Nå, la oss pakke sammen. Vi har en stor dag i morgen.
Kom igjen, bestefar, det må være mer om det.
Hva var det egentlig som skjedde? Hva beskyttet de?
Fortell, jeg er gammel nok til sannheten.
Du vil finne det ut snart nok.
Før jeg trodde.
I mellomtiden er det best at du ikke jakter på støvskyer.
Hei, men den jaget meg!
Det er det som bekymrer meg.
To netter til, sier Nitika.
Vi vil være der.
Vel, jeg kan ikke vente.
Et slags 24/7 paradis for dyr?
Det må være svindel. Du får se.
Vel, god natt, Chuck.
Hva? Skal du ikke sove i huset med menneskene?
Jeg vil være nær min kjære avdøde Zelda.
Det er bare deg. Kom igjen, slå deg løs.
Hva?
Ute på en tur, er vi?
Hvem er damen i vinden?
Parker, sjefen sa vi bare skulle se, og holde oss ute av syne.
- Slutt med klagingen, Loo. - Okay.
Jeg stilte deg et spørsmål, gutt.
Fortalte hun deg noe?
Hva... Hvem er dere?
Om jeg var deg ville jeg fortalt ham det.
Jeg er redd han har et temperament.
Kom igjen, hvem er dere?
Ditt verste mareritt.
Det holder, dette er en drøm!
Hvorfor tror du det?
Fordi jeg står her i pysjen min,
- og snakker med de to styggeste grisene... - Jeg skal vise deg stygg!
Oops.
Manu!
Manu! Manu!
Manu, det er OK, sønn!
Det er OK!
Bestefar!
Det er okay. Han hadde bare en drøm.
Nei, det var ekte!
Der ute!
Det var to griser...
Og så denne kvinnen i vinden, og...
Denne store fuglen og...
Deg! Fuglen var deg! Bestefar, du var en stor...
Fugl.
Jeg antar at det var... bare en drøm.
- Bare en... dum drøm. - Ja.
Det er alt det var. Bare en drøm.
Det virket så ekte.
Nica, kjære, gi oss et øyeblikk.
Åndens vind har sunget for ham.
Hvordan kan dette være?
Han er ikke gammel nok.
Jeg vet,
og det kan bare være en grunn til hvorfor...
Calabar har returnert.
I morgen må vi gjøre noe.
Kjære, vi trenger å snakke.
Jeg håper Manu er klar for det som kommer.
Det store løpet er i dag.
Snart er vi på vei
Ja! OK!
Bestefar, klar til å dra!
Hei! Hva er greia?
Greia er... vi trenger å gjøre et ærend.
Vi må få disse dyrene opp til Åndefjellet fort.
Windflier er den eneste måten.
Men terrengløpet!
Du sa vi skulle sammen!
Jeg vet, sønn. Jeg beklager.
Men hvorfor?
La oss bare si at det har dukket opp noe.
Men det er ikke min sak. Jeg vil ikke dra!
Spesielt ikke med dem.
Følelsen er gjengjeldt.
Gi barnet en pause.
Hvem sa det?
Hørte du... stemmer?
Gjør du?
Ja.
Kan han høre oss?
Nei, mennesker kan ikke høre dyr.
Se, jeg skal bevise det.
Hallo, menneske!
Kan du forstå meg?
Ser du? Akkurat som resten av dem. Hjernedød.
- Det er jeg ikke! - Hei, mor! Han kan høre oss!
Vent litt, hvor lenge har du spionert på oss?
Vel, uansett hva du hørte, fornekter jeg alt!
Slapp av, Chuck, vi er alle venner her.
Du også?
Hei, jeg er Shelby!
Vil du være vennen min?
Kan du være så snill å være vennen min? Kan du?
Jeg tror det ikke, dette er latterlig. Dette skjer ikke.
Manu!
Jeg lover, jeg forklarer alt senere.
Akkurat nå må vi kjappe oss.
Det er noe der ute, noe farlig.
Lukk døren!
Hva mener du med "farlig"?
Som en overnatting i Drømmeland?
Definer "farlig".
"Farlig" er å bli her.
Opp i Åndefjellet, gjennom den hemmelige passasjen,
er det et sted dere vil være trygge.
Ser du!
Jeg sa det var sant.
Det er ingenting annet i Åndefjellet enn stener.
Ser du! Jeg sa at det bare var en annen moder elg-historie.
Moder gås.
Vel, henne også. Hun er venner med ham.
Jeg snakker med dyr. Dette er så rart.
Nei, rart at du snakker med bilen din.
- Jeg snakker ikke med bilen min. - Ja, aha, akkurat.
Kom igjen, Vindflapper!
- Gi meg alt du har! - Jeg gjør ikke det der!
- Det gjør du! - Slett ikke!
- Det gjør du ikke! - Jo, det gjør jeg!
- Må være en guttegreie. - Tror du?
Hører du ham også?
Hva er dere, Dr. Doolittler?
Og når skulle dere fortelle dette?
Kjære, du skal ikke være i stand til å høre dyr enda.
- Bestefar ventet på at du skulle... - Ventet på hva?
Ventet på at jeg skulle bli voksen, mener du.
Hei, hvor skal du?
Til et sted som heter virkeligheten.
Jeg vil ikke at du skal dra ut dit alene.
Okay, greit, vil du ha bilen min til dem? Så ta den.
Gutter...
Kom igjen, da.
Hei, hei!
Vent litt!
Vær så snill, hør.
Vi trenger deg.
Vær så snill.
Okay. Hei, jeg forstår.
- Jeg tror... mamma kan kjøre. - Hæ?
Eller jeg kan prøve... Altså, hvor vanskelig kan det være?
Kan jeg tute med hornet? Så klart!
Hva?
- Kom igjen, folkens. - Jeg får tute med hornet!
Du? Kjøre Windflier?
Noen må jo gjøre det.
Det er den vanskeligste veien i ørkenen!
Hei, ingen grunn til å klikke i vinkel.
Jeg forstår, alle er på et ferdighetsnivå.
Om du ikke kan håndtere det, er det OK.
Hva mener du med "ikke håndtere det"?
Jeg har ferdigheter du ikke engang kan fatte.
Hvem andre tror du kan få oss dit? Ham?
Hei, la meg si deg, jeg kan kjøre denne skrothaugen med øynene lukket.
Det holder nå!
Gi meg nøklene.
Vær så god.
Ser du? Gutter?
Husk, bestefar. Du lovte.
Ikke bekymre deg, alt vil bli klart.
Du ødela det, bror.
Jeg? Du dyttet ham av klippen.
Du vet, du trenger å få mer kontakt med sinnet ditt.
Du må få mer kontakt med rumpa di,
for sjefen kommer til å grille oss når han finner ut dette.
Men hele greia var jo din idé!
Åh, nei, nei, nei, nei, nei, det er ham, han er her!
Gjør deg klar til kysse kotelettene dine farvel!
Åh, nei!
Mamma.
Åh, nei.
Jeg sa til dere klovner at dere skulle rapportere tilbake før soloppgang!
Hva var viktigere enn å lystre mine ordre?
- Ja! Fortell ham, Loo. - Jeg? Fortell det du!
Parker, hva gjør du? Ikke... det... det var ikke meg,
Det var... alt var hans idé!
Nei, nei, nei, nei, nei!
Akkurat hva var hans idé?
Vi mente ikke å dytte gutten av klippen!
Jeg ville aldri skade noen.
Hvorfor ikke?
Når det er så gøy.
Kom hit...
Det var så enkelt!
Alt dere idioter trengte å gjøre var å overvåke huset
og fortelle meg hva gamlefar holdt på med.
Istedenfor dyttet dere gutten av en klippe!
Deres inkompetanse kan ikke gå ustraffet hen.
Ild! Varmt, varmt!
Ild!
Åh, hale, jeg trenger den, trenger den!
Så du syns dette er morsomt?
Vel, det er bare det at...
Faktisk er det ganske morsomt.
Har du noe annet å si før jeg steker baconet ditt?
Nå, Parker, fort, fortell ham om vinden!
Ja, sjef, det var en merkelig dame som fløt med vinden.
Hun dukket opp og fikk gutten under en slags fortryllelse...
Gutten med åndens vind.
Dette er en interessant vending.
Kom deg av meg!
Kom igjen.
Fortell.
Nå.
Vi gikk for å ta en nærmere kikk.
Og ånden gikk rett gjennom ham.
Og så, på en eller annen måte, forsvant han bare.
Ja, så ser vi plutselig gutten falle.
Så kom denne store fuglen, og plutselig...
Hør godt etter nå mine ikke-så-gløgge duster.
Sang åndens vind for gutten?
- Vi hørte ingen synging, sant, Loo? - Ja. Jeg mener nei.
Jeg mener, jeg sier ja, nei... Det stemmer.
Ingen synging, ikke en eneste syngende sang.
Bare et merkelig ansikt i vinden.
Og slik begynner det. Jeg får det jeg trenger fra den intetanende gutten.
Han vil være et mye svakere bytte enn hans kjære bestefar.
Endelig, gutten, vindsangen, gamlefar og meg.
La oss tenke på det som en familieaffære.
Jeg tar deg!
- Kom igjen. - Okay
TERRENGLØP
Wow, det er en fin bil.
Samme det.
Hva vil du uansett?
Vel, det er, liksom, litt vanskelig for meg å si,
- men... - Kom igjen, fortsett.
Jeg ville bare takke deg...
- for at du reddet meg da støvskyen... - Du var i fare. Jeg hjalp.
Det er alt. Ingen stor sak.
Manu, kom tilbake til bålet.
Uansett, vær så god.
Kom hit til oss.
Innrøm det, du liker mennesket.
Okay, okay, okay. Jeg innrømmer det. Jeg liker ham.
Men om du forteller det til noen, fornekter jeg det.
Helt fra du var en baby, Manu,
Har jeg hatt dette synet.
At det som skjedde med faren din. Skjer med deg.
Jeg har prøvd å beskytte deg, men nå er det på tide for deg å få vite.
Siden lenge før de gamles tid,
har vi vært beskyttere av dyr.
Beskyttere av de som livet har forlatt.
De som har gått seg vill.
Slik som oss.
Det er beskytternes plikt å lede dem i sikkerhet,
gjennom den hemmelige passasjen til et sted som heter...
Natocchue.
Til denne plikten, tilkalte åndens vind min far.
Hun kalte meg.
Hun kalte min sønn.
Faren din, Manu.
Og i går kveld kalte hun...
Den neste beskytteren.
Ham?
Meg?
Ja, deg.
Hva? Nehei!
Manu, du må høre, la ham fullføre.
Jeg hadde tre barn.
Din tante Nitida, din far
og den andre var din onkel, Calabar.
- Onkelen min? - Ja.
Jeg forviste ham fra familien for lenge siden.
Han sverget å ødelegge oss,
og gjøre deg selv til den neste beskytteren og herske over Natocchue.
- Nå har han returnert. - Det er flott!
La ham bruke resten av livet
på å være en slags hyrde for en gjeng med lusesekker!
Vi kan ikke la det skje!
Calabars hjerte er av ren ondskap!
Du vet hva jeg vil bli, bestefar!
Du vet at mitt hjerte tilhører billøp.
Det vet du! Det vet dere alle.
En beskytter, det kommer ikke på tale!
Manu!
Hei.
Vent litt.
Han har mye å tenke over.
Han burde ikke være alene, bestefar.
Jeg vet, men først må han se inn i seg selv.
For han er den eneste som kan velge sin egen vei
og vise styrken til å gå den.
Jeg går og snakker med ham.
Han kunne trenge litt av min gatesmarte fortreffelighet.
Se, jeg sa at du liker ham.
Whoa, whoa!
Hei, slapp av, det... det er bare meg.
Nica, hva gjør du her?
Jeg er bekymret.
Gidder du?
Manu, jeg forstår hva du går gjennom.
Ja, akkurat. Det er ikke du som må gi opp drømmene dine
- bare for å... - Manu, vær så snill og hør.
I fjor ble jeg fortalt familiens hemmelighet.
Det var min tur.
Ja, akkurat, jeg vet.
Jeg lærte om dyrene, og viktigst av alt, din skjebne.
Du av alle folk, Nica. Hvorfor fortalte du meg ikke det?
Jeg lovte å ikke gjøre det.
Bestefar ville forberede deg når det var din tur.
Men det gjorde han ikke, skjønner du?
Et øyeblitt tar jeg Windflier til løpet.
I det neste, snakker jeg med dyr.
Ikke skyld på bestefar.
Åndens vind valgte deg lenge før han trodde.
Men hvorfor?
En ondskap så sterk har kommet at ikke engang bestefar kan slå den alene.
Forstår du? Han trenger hjelpen din.
Kom tilbake til leiren med meg. Bestefar vil vise deg.
Alle regner med deg, Manu.
Jeg tror på deg...
Nica?
Nica, hvor er du?
Nica, hørte du det?
Nei, Manu, bare du kan høre vindens sang.
Jeg er sikker på at den er... nydelig.
Synd jeg ikke kan høre den.
Da kunne jeg ha sunget med.
Hvem er du?
Fortalte ikke din store, fantastiske bestefar deg det?
Vel.
La oss bare si at jeg er... en musikkelsker.
- Du er Calabar! - Til tjeneste.
Nå. Akkurat hva hørte du?
Jeg husker ikke.
Hei, ikke kødd med kompisen min.
Han er den nye beskytteren!
Er det slik?
Nå.
Så hold deg unna!
- Skal du skade meg? - Det ville jeg aldri!
Men han vil.
Ok, jeg skjønner. Snill gris, slem gris.
Vent nå litt, er det ikke dere som dyttet meg av klippen i går?
Nei, du tenker nok på to andre griser som ser ut som oss.
Nøkkelen.
Sangen.
Nøkkelen er sangen.
Hva om jeg sa nei?
Jeg vet ikke.
Prøv.
Nei.
Whoa, vi er definitivt på feil sted!
Se opp!
La ham være.
Innkommende!
Nica, fort deg! Gå, gå!
Hent hjelp! Vi prøver å holde dem unna til du kommer tilbake.
Hva mener du med "vi"?
Det er en sterk kanarifugl...
på steroider!
Kom igjen, Chuck! Løp!
Kanonball!
Kom deg unna, kotelett!
Hvorfor jager du meg? Jeg er vegetarianer.
Nå, for siste gang!
Jeg er et nakent våpen.
- Nå, hvor var vi? - La meg være i fred!
Har deg!
Nei, det har jeg ikke.
Ser du? Det samme skjedde i går kveld.
Vi prøvde bare å...
Din ubrukelige god-for-ingenting!
Jeg trenger ham fortsatt.
Hei, far, savnet du meg?
Dette ender nå, sønn!
Fly, Manu, fly!
Ja! Det Store-Fugl sa! Gi det alt du har!
La meg høre deg brøle!
Forvist, utstøtt, alle disse årene, for hva?
Hevnen er min!
- Det trenger ikke å ende slik. - Jo, det gjør det!
- Fort! - Rett bak deg.
- Vi klarer det ikke. - Gjør deg klar!
- Dette kommer til å gjøre vondt! - Hold fast!
I dag blir jeg den siste beskytteren!
Du er ikke verdig!
Verdig i dine øyne betyr ingenting for meg, gamlefar!
Du får aldri gi mitt kall til den drittungen.
Kallet er ikke mitt å gi.
Men det svarte hjertet ditt vil aldri forstå det.
Vel, forstå dette, far:
Gutten har nøkkelen og nøkkelen er min!
Forsvinn, det er over.
Forlat dette stedet.
Dette er ikke over før Natocchues makt er min.
Vær advart, far, neste gang vi møtes, er din destruksjon forsikret.
Tre ord: kontroll sinnet.
Det var to ord. Okay, legg til ordet...
Bestefar?
Nei, han er ikke fortapt!
Nei. Han er OK, bare død for verden.
Hør etter, gutt, hvis din nåværende tilstand blir permanent,
gå inn i lyset.
Se etter en skilpadde ved navn Zelda
og gi henne en beskjed for meg.
Ira, han skal ingen steder.
Bestefar!
Det er okay.
Jeg så deg, du var en fugl!
Det er ingen drøm. Alt dette... har vært ekte.
Duh, det var på tide.
Endelig skjønner han det.
Ikke vær redd. Det er greit.
Hvordan føler du deg?
Velkommen tilbake til virkeligheten, fetter.
Kan dere gjøre dere om til fugler?
Ja, og det kan du også.
Jeg? Gjøre meg til en fugl?
Du mener at jeg kan fly?
Tordenfuglen er kraften din.
Nobel. Vis.
En beskytter av dyr.
Chuckie, jeg vil være fugl. Kan jeg være en fugl?
- Kan jeg? Kan jeg? - Ja!
Så kan du fly sørover for vinteren og aldri kalle meg Chuckie igjen!
Jeg tror det ikke.
Virkelig?
Så hva er da dette, flass?
Hvordan kom den dit? Au!
Kanskje du burde tro det og jobbe med å få de noble og vise greiene gjort.
Du har en skjebne å omfavne.
Bestefar, vi har ikke sett slutten av ham, har vi?
Nei, det har vi ikke.
Og han kommer ikke til å stoppe før han har fortært alle dyrene i Natocchue.
For hver sjel han ødelegger, blir makten hans sterkere.
Hysj! Alle sammen!
Vi er i trøbbel!
Det er ham. Fort dere!
Kom igjen, bestefar.
Tante Nitika!
Her! Kjør Windflier!
Mamma!
Manu! Kjør!
Åh, dæven, jeg kan ikke se!
Ira, litt hjelp.
Ett ekstrasete til tjeneste!
Chuck! Kom bort hit! Trå på gassen!
Oppfattet, bror.
Jeg tar rattet så kan du ta pedalene.
Gi gass! Gi gass!
Nei, kløtsj!
Dette bør være bra.
Hei, jeg hjelper i det minste.
- Du ligger bare der og ser ut som... - Ikke si det!
Chuck, kløtsjen!
Gass!
Gå! Gå! Gå!
Det er nå eller aldri, Windflier!
Kom igjen! Gi det alt du har!
Se opp!
Hva skal vi gjøre?
Bestefar!
Der er sjansen vår.
Gå for det, Manu!
Chuck, helt inn i gulvet!
Manu, se opp!
Bestefar!
Åh, nei, vi kommer ikke til å rekke det.
Brems!
Kan du bestemme deg, eller?
Brems!
- Mamma! - Jeg er OK.
Fort! Alle sammen ut!
Fort, mamma!
La oss gå, Ira.
Kom igjen, bestefar! Vi må gå!
Opp dit!
Hei! Glemmer du ikke noen?
Windflier...
Åh, nei.
Bestefar! Er du i orden?
Jeg klarer meg.
Vi er nesten der.
- Den veien. - Alle sammen skynd dere!
Forsiktig.
Rett der. Hemmelig passasje.
Rett hvor?
Er dette nikk-en-sko-plassen?
Gjennom det fossefallet.
Og hvordan kommer vi oss inn der?
Det er noen kule abrakadabra-greier du har der.
Bestefar, er du OK?
La meg hjelpe deg.
Ikke vær redd. Inn med deg.
Ja, akkurat, etter deg, du store fryktløse leder.
Ja, etter deg.
Vel, briste eller bære.
Rygg bak bilen og slå meg fordervet!
Okay.
Jeg kjenner igjen denne plassen.
Manu, jeg blir svakere.
Du må åpne Natocchue.
Men hvordan?
Her i den hemmelige passasjen,
vil åndens vind bringe deg den siste delen av nøkkelen.
Stå rett opp, akkurat der.
Syng til vinden.
Da vil Natocchue åpne seg.
Du kan regne med meg!
Vent.
Vær forsiktig, hvis du synger så mye som en note feil,
vil det holde seg lukket og du går til grunne.
Vel, er ikke dette rørende?
Hele familien samlet.
Hvordan våger du å komme inn til denne plassen!
Sitt ned, gamlefar!
Hvor er gutten?
Du er for sen!
Vi får se på det.
La henne gå!
Du er klar nå, din tid har kommet.
Fortell meg nå, hvor er den utvalgte?
Rett her!
Okay!
Åh, mamma!
Kom igjen, la oss se hvor tøff du virkelig er!
Chuckie? Han virker ikke særlig fornøyd.
- Ikke kall meg... - Hei, Chuckie, baby.
Ingen til å hjelpe deg denne gangen!
Du er min!
Se nå hva du startet!
Er det alt du har?
Kom igjen, tøffen. Kjør på!
Åh, jeg skal kjøre på.
Er det alt du har?
Du flyr som en liten jente!
Hvordan var det for en jente!
Kjør på!
Så du trodde du kunne dumme meg ut foran sjefen.
Nah, du... du gjorde det helt selv.
Du slutter ikke med spøkene,
selv om du er i ferd med å bli...
Hva er ordet jeg leter etter, Loo?
- Død? - Ja. Død.
Kom igjen, kom igjen. Hei, jeg beklager, beklager. Jeg bare tullet.
Ikke få baconet ditt svidd.
Tar ikke... du en vits?
Jeg er ferdig snakka og du er bare... ferdig!
Stup! Stup!
Hvor ble han av?
Jeg tror vi ble kvitt ham!
Nica!
Hei, la Chuckie være i fred!
Hei, ubrukelighet, i det minste få dem til å tie.
"Ubrukelighet."
- En dag skal du se. - Fremmad!
- Spillet er slutt! - Ikke enda!
Din ubrukelige feiging!
Calabar hadde rett om deg.
- Du er ikke god for noe. - Jeg er god for noe!
Bare vent til jeg er ferdig med disse hedningene. Du er neste!
Ha det bra, fugl.
Qui!
La henne være!
Tar du parti med disse svake, patetiske, ubrukelige skapningene?
Du mener ubrukelige slik som meg?
Det er over for deg bror!
Nei, det er over for deg. Jeg har fått nok!
Vi blir ikke kvitt ham, han er for rask!
Husker du Devil's Canyon?
Klar?
Nesten...
Har deg!
Nå! Manu flytt deg!
Manu-triks.
Flott jobbet, alle sammen!
Han er tilbake.
Se opp!
Bestefar!
Ta ham tilbake!
Gi meg nøkkelen.
Ikke fortell ham!
Still!
- Ikke på livet ditt! - Så la det bli på hans.
Nei!
Nå syng vindsangen til meg!
Aldri!
Sangen!
Ikke en sjans!
OK. Greit, ha det på din måte.
Bestefar!
Gi meg nøkkelen!
Så, hva blir det til?
OK, OK!
Flink gutt.
Nå, da. Jeg lytter øre.
Sånn, den er din. Fornøyd?
Godt forsøk, nå fullfør den!
Du får den når jeg får bestefar!
Hvilken del av "fullfør nøkkelen" skjønner du ikke?
Nå syng sangen eller si farvel til bestefar,
kusinen din, tanten din,
og alle de verdiløse vennene dine.
Okay, okay. Du vinner.
Han er bare din, småen.
Nei!
Og jeg vil trenge denne!
Du bør forte deg!
Endelig. Jeg skal få det som rettmessig er mitt!
Manu. Hva har du gjort?
Nei, nei, hva skjer?
Nei!
Hva gjorde du mot meg, Manu?
Nei, jeg sang sangen.
Dette kan ikke være bra.
Kom dere ned!
Hei!
Makten er min.
- Hjelp meg! Åh, nei! - Hold fast!
Mann, dette er trangt.
Hvordan kommer man seg ut herfra?
Ikke!
Den siste noten.
Du ga ham den siste noten feil!
Vel, jeg kom bare på et Manu-triks.
Ser du, jeg sa det hele tiden,
jeg visste at han kunne gjøre det.
Ja, det øglen sa.
Kom igjen, sønn. Det er på tide.
Ser du? Jeg sa at det var ekte.
Ja, småen, dette er jammen ikke noen doktor-gås-historie.
Dette er enormt, fantabelaktig, wow!
Åh, Zelda, Zelda, Zelda...
Om bare du hadde vært her for å se dette.
Ira? Ira? Hvorfor brukte du så lang tid?
Zelda?
Er det deg?
Zelda!
Vent!
Jeg trodde hun var...
Ira, kom igjen. Du lar meg alltid vente
- og vente og vente. - Jeg kommer, jeg kommer.
- Raska på nå. - Vent litt!
I sånt et hastverk allerede!
Chuckie, Chuckie. Det... det er moren min!
Hun er her! Se!
Ser du, Chuckie? Jeg sa at hun var her.
Jeg sa det, jeg sa det!
Okay, okay, jeg innrømmer det.
Jeg tok... feil.
Takk.
Du har vært den beste vennen, Chuckstern.
Ikke kall meg!
Åh, vel... det var da ingenting.
Jeg kommer, mamma! Jeg kommer, mamma.
Kom igjen folkens, følg meg!
Farvel.
Jeg bare lurer på, tror du det kan være en plass der inne for...
for meg?
Jeg tror du har fortjent det.
Vel, du skjønner, jeg regner med at det er på tide for meg å dra.
Du bør skynde deg før Natocchue stenges.
Er dere sikre på at dere kan håndtere alt,
jeg mener, selv?
Altså, etter jeg har dratt?
Alt er under kontroll.
Vi kan håndtere det, ikke bekymre deg.
Bare dra og kos deg.
Du vet, det føles bare ikke riktig.
Nå som jeg endelig har funnet en familie,
så er det på tide å dra.
Du må ikke det.
Mener du, at jeg kan...
Jeg tror jeg tar det som et... ja!
Kom igjen, Chuck.
Hva sier du til å ta disse nye vingene ut på en prøvetur?
Kommer du?
Vel, jeg antar at du... jeg antar at du trenger et lite forsprang.
Briste eller bære!
Vent på meg!
Høyere, Manu, fortere, fortere, høyere!
Så fløy de høyere og høyere.
Jeg så stolt på mens de svevet gjennom skyene.
Det viste seg til og med at Manu aldri savnet billøp nå som han kunne fly.
Og Chuckstern hadde rett,
vi har alle en skjebne å omfavne.
Det er å få de "noble og vise" greiene riktig som er vanskelig.
Mye har skjedd siden den gang i den hemmelige passasjen.
Men la oss spare det til en annen historie.
Det jeg kan si er at for Manu, var det ikke en legende i det hele tatt.
Manu! Gi det alt du har!
Trodde du var redd for å fly?
Redd? Ikke jeg.
Jeg er Chuckstern.
.:: TWA - Your Source Of Quality!::. www.nordicB.org
Tekst: Julie Rysgård Hansen